Titulky přeložila Teresita
Mozart našel své poslání v pěti letech, kdy zkomponoval svůj první menuet.
Picasso objevil svůj malířský talent, když mu bylo devět.
Tiger Woods vyhrál svůj první turnaj ještě než měl druhé narozeniny.
A já? Mně bylo osm, když jsem objevila svůj smysl života.
Byla jsem v kostele Sv. Tomáše, u High Regency ve Weehawku v New Jersey.
Byla tam svatba mé sestřenice Lisy.
Počkej tati, já to udělám.
Byla to první velká rodinná událost, od doby co zemřela máma.
A táta nebyl zrovna ve formě.
Tati, můžeš mě vzít na záchod? Chce se mi čůrat.
Pojď Tess, jdeme.
Kurva! Kurva, kur...
- Jeanny, omlouvám se... - To je dobrý. My máme kabelovku.
Co kur... co sakra budu dělat?
Moc ti děkuju, zlatíčko. Zachránila jsi můj den.
Jeanny, vezmi mi vlečku.
A to je ta chvíle. Tady jsem si zamilovala svatby.
Věděla jsem, že jsem mohla někomu pomoct v nejdůležitější den jeho života.
A nemohla jsem se dočkat toho "svého" dne.
Jane, je to úžasné, opravdu. Jsou to dokonalé šaty.
- Bože, vypadáte nádherně. - Opravdu?
- Opravdu si to myslíte? - Úžasné, jako by byly ušité pro vás.
- To je pro vás. Volá nevěsta. - Skvělé, díky.
Ahoj Susan. Jo, jsou hotové, zrovna je mám na sobě.
Já vím. Díky Bohu, že máme stejnou velikost.
Bude to hotové za minutku. O nic se nestarej, ano? Tohle je tvůj den.
Díky, Jane.
- Tady jsi. Vypadáš skvěle. - Díky. - Tak pojď.
- Tady. - Co to je? - Přinesla jsem ti přehoz,
a taky náušnice. A co ty tvoje vlasy?
- Co? Ta děvka řekla vyčesat, tak jsou! - Dobře. Vevnitř ti to spravím.
- Je to na hovno. - No jo, hlavně si pospěš.
Ty šaty jsou skvělé.
Nejlepší na nich je, že je můžete zkrátit a dál je nosit.
- To máš naprostou pravdu. - Dámy, úsměv.
Promiňte, vy tam napravo.
Sešli jsme se dnes zde, abychom oslavili spojení Susan a Grega.
Je to radostná doba...
protože tu máme dva lidi, kteří přišli,
aby byli spojeni ve svátosti manželské.
Dovolte.
Taxi!
Super.
Díky. 31 Morrel Street v Brooklynu.
Dám vám 300 dolarů na ruku za celou noc, ale pod jednou podmínkou. - Jo?
Nebudete se za žádnou cenu koukat do zpětnýho zrcátka. Domluveno?
- Jo. - Super.
- Co to děláte? - Hele, tohle vás právě stálo 20 babek.
Nikdo se nekouká.
Hned jsem zpátky.
Díky Bohu, že jsi tu. Zapomněla jsem si tu třpytku.
Nemusíš se bát.
- Perfektní. - Děkuju.
Jé, ty šaty jsou skvělé. A nejlepší na nich je, že je můžeš zkrátit a dál nosit.
To máš naprostou pravdu.
Sešli jsme se dnes, abychom ve svátosti manželské spojili Shari Rabinowitz
a Prakashe Maharastiho,
kterého jeho přátelé znají jako Woodyho.
Shari a Prakash jsou moc šťastní, že vás dnes přišlo tolik.
Co to děláte? Jděte do auta! Rychle!
Hej, hej! Už jste klesnul na 260, jste si jistej, že v tom chcete pokračovat?
- Ne. - Tak dobře.
Tak kterýho chceš? Toho bruneta nebo blonďáka? Já spíš toho blonďáka.
Pro Boha, to si aspoň na jedný svatbě nemůžeš nechat kalhotky?
Děláš si srandu? Jedinej důvod, proč jsem v těch obludnejch šatech je to,
že by je mohl někdo ze svědků roztrhat na cucky svejma zubama.
A kolik je teď? No, já tu ještě nějakou hodinku zůstanu, takže...
Zavolám zpátky.
Hej, máte špatný boty. Počkejte chvilku.
- Špatný boty. - A třpytku!
Jane, já jsem tak hladová. Jedla jsi něco?
- Jo. - Vypadá to skvěle. Já jsem nic nejedla. A dám ti jednu radu.
Nepij "moleno" na prázdnej žaludek, nebo z toho budeš kapku mimo.
- Setkala ses s mou babičkou? - Jo, je skvělá. Moc se s ní bavila.
- Myslím, že se tu dobře baví. - Jo, moc.
Jane, co to máš na čele?
Chtěla bych využít tuhle chvíli, abych poděkovala dívce,
která pro mě opravdu udělala hodně.
Nejen, že uspořádala moji rozlučku,
ale pomohla mi i navrhnout pozvánky...
Šla se mnou i do cateringové firmy, do květinářství a k cukráři...
A do osmi obchodů pro nevěsty,
kde mi pomohla zachovat si sebeúctu
...když jsem si zkoušela jedny šaty za druhými...
Takže, díky Jane.
Díky, Jane.
Tak, jsou všichni připravení?
Je v pořádku?
Hej, hej, v klidu. Zůstaň v klidu. Moc se nehýbej.
Tohle je vážné zranění. Potřebuju, abyste mi donesli led.
Vy mi doneste lahev něčeho tvrdého a něco, co by si mohla sníst. Hned.
Dobře. Je v pořádku. Jen boule na hlavě.
Nenechte se rušit.
- Ty jsi doktor? - Ne.
Ale všichni tu zmatkovali, takže...
- Pamatuješ si svý jméno? - Jane.
Jane. Já jsem Kevin.
- Díky, že jsi mi pomohl. - Zvládneš to?
- Jsi v pořádku? - Je mi dobře.
Radši ti seženeme taxíka. Dobře.
Půjdeme hezky pomalu.
A mimochodem, líbily se mi tvý tanga.
Jednou jsi kolem mě prolítla, viděl jsem, jak se převlíkáš.
Byla jsi na dvou svatbách v jeden večer, že jo?
To je trochu šílený, nemyslíš?
No, byly to obě moje moc dobrý kamarádky.
A jejich svatby byly ve stejnou dobu. Tak co jsem měla dělat?
Ne, to na tom není to šílený. Jak to můžeš snést?
Není jedna svatba dost hrozná?
Já mám svatby ráda. Vždycky jsem měla.
- Opravdu? - Jo. - A kterou část?
To nucené veselí, strašnou hudbu, nebo nechutný jídlo?
Ve skutečnosti mi jde o setkání s fajn lidma, jako jsi ty.
"Láska je poklidná, láska je něžná,
láska znamená pomalu ztrácet rozum."
- Co že to děláte? - Jsem spisovatel.
Jasně.
- Tady bydlím. - Já to vezmu.
- Ne. Já to odnesu. - Jsi si jistá? - Jo.
Tak, Ziggy. Sto čtyřicet. Vy víte, co jste udělal. Hej, co...ty...ne...
On se hned vrátí. Vydržte.
Nemyslíš, že je to jen hromada rituálů? Jen si to připusť.
Je to střela naslepo, s padesátiprocentní šancí.
Jak osvěžující. Chlap, co nevěří v manželství.
Jen se snažím zdůraznit pokrytectví celého toho cirkusu.
To je od tebe šlechetné. Chodíš taky říkat malejm dětem, že Ježíšek neexistuje?
Protože s tyhle kecy by měl někdo vymýtit.
Tys přiznala, že věřit v manželství je jako věřit na Ježíška.
Ne...
Nevím, proč se o tom hádám s úplně cizím chlapem,
ale ano. Manželství, stejně jako všechny důležité věci není snadné.
Na druhou stranu, cynismus snadný je.
- Tak jak to je. Ráda jsem tě potkala. - Měj se. - Jo.
- Takže půjdeš příští víkend na další? - Musím jít.
A mimochodem, na kolika svatbách už jsi byla?
Dobrou noc.
- Mohl byste. - Jo?
- Nechte to být. - Jo.
Úmrtí, nehody, svatební rubrika. Jo.
Pojďte k mamince.
Karneval života
Peter to včera podělal. Viděl jsi to?
Ne, já v sobotu večer pracuju, pamatuješ? Tady máš? Od "Veselýho šálku".
Jo, už vím. Jíš si kokosovej dort a tancuješ disko.
- Jaký to bylo? - No, takže...
Nevěstiny šaty zářily jako oči ženicha,
když ji viděl přicházet v dešti z lístků růží.
A ty si ani nevrzneš?
"Závazky" jsou zlatým standardem svatebních oznámení.
První, co udělá každá holka v neděli ráno, je, že si vytrhne tuhle stranu.
A nevěsty? Ty zabíjejí proto, aby se tam dostaly.
Máš vůbec představu, co bys s tím mohl dělat?
Myslíš se ženami, které se chystají provdat?
Jo. Ty ti nebudou volat, nebudou tě otravovat, budou dokonce
předstírat, že tě vůbec neznají. To nemůžeš popřít.
No, zanedlouho už to bude fuk,
právě se díváš na moji jízdenku z tohohle ghetta, kamaráde.
- Tak sni dál. - Vypadni. - Ano.
Co je? Nemůžu přece přijít do práce ve svejch družičkovskejch šatech.
Po dvou dnech v šatech hanby. Elegantní.
Co se tam s tebou stalo? Sotva jsi tam byla a pak jsi zmizela.
- Seznámila ses tam s někým? - Ale no tak. Ne.
Směšná otázka.
- Dobré ráno, Gino. - Ahoj.
Neviděla jsi můj diář? Nemůžu ho najít.
- Ne. - Ne? Nevadí, podívám se po něm.
Jo a sehnala si ty stránky do katalogu pro George? Chce je hned ráno vidět.
- Ne. - To nevadí. Já si je seženu z produkce.
- Jo, ukaž jí, kdo je tu šéf. - Já nejsem šéf.
Jsi šéfova asistentka. To je to samý.
Co by měl člověk z takový práce, kdyby nemohl zneužívat svou moc.
- Casey, jdi se věnovat účetnictví. - Teď se chováš jako šéf.
Kam jsem to zatraceně mohla dát?
Tohle je skvělý nápad na první stránku týhle rubriky.
Ale Doyle, kolikrát jsem tohle už od tebe slyšela?
- Říkám ti Maureen, že tohle je skvělej nápad. - Opravdu?
Tak skvělej jako ten tvůj poslední nápad?
Odhalení přemrštěných cen v obchodech se svatebními dorty?
Jo, jo. Obírají lidi.
Ty kytičky stojí penny za unci. To je 800% navýšení. To je nehorázný.
Jo, to je. Ale taky to nikoho nezajímá.
A co to, jak jsem chtěl napsat o zneužívání dělnic
v továrnách na ruční krajky. To je bomba téma.
Jo, tohle si určitě lidi chtějí přečíst v rubrice o životním stylu.
Kevine, tahle rubrika prakticky platí celý zbytek novin.
Naši inzerenti chtějí zábavné, pohodové, bohaté lidské příběhy
vedle svých produktů.
- Takže takhle vydělávám peníze? - Vypadni.
Dobře. To nebylo dobrý. Chápu. Ale tohle je.
- Tahle holka byla na sedmi svatbách. - A?
Tenhle rok. Jenom tuhle sobotu byla na dvou.
Ale nebude to jenom o ní. Bude to detailní pohled na to,
jak svatební průmysl mění něco, co by mělo být...
důležitým přechodovým rituálem na nic, než konzumní masovou záležitost.
Veselým, pohodovým, však víš... optimistickým způsobem.
Podívej Maureen, já v těch "Závazcích" umírám.
Jestli budu muset napsat ještě jedinou větu o myrtě, tak se zastřelím.
Tohleto je skutečný příběh, na tom bych chtěl pracovat.
Ale já tě potřebuju na svatbách.
V tom jsi dobrý a já to potřebuju.
Jestli mě nenecháš dělat lepší články, tak budu muset dát výpověď.
Dobře.
Když se mi to nebude líbit, vrátíš se na zbytek života do "Závazků"
s tím tvým širokým úsměvem a trapně hezkým obličejem. - Domluveno.
Myslíš, že se mu budou líbit?
Jo, myslím. Myslím, že kvůli těmhle fotkám do podzimního katalogu
tě George zatáhne do svý kanceláře a bude se s tebou něžně milovat hodiny a hodiny.
Řekni mi, tohle poblouznění je důvod proč pracuješ tak tvrdě?
- Protože mě to vytáčí. - Mám prostě ráda svou práci. Jasný?
Ne. Ty si prostě myslíš, že jednoho dne se George probudí a uvědomí si,
že je do tebe šíleně zamilovanej a udělá nějaký ohromující milostný gesto...
- Kytky pro Jane Nichols. - Jo. To jsem já.
Děkuju.
Paráda. Já strávila dva dny v posteli s chlapem a ty dostaneš kytku. Super.
Není tu kartička.
Ale Jane, snad si opravdu nemyslíš, že jsou od tvýho idola?
Gino, mohla bys mi je domést na stůl?
- To víš, že jo. - Díky.
Mohla bys o tom přestat mluvit? Nikdo o tom neví.
- Vědí to všichni, Jane. Až na George. - To je pravda.
Ahoj, ty kluku. Ahoj.
No tak, neotírej se o dámy.
Ahoj.
- Jaký to bylo? - Bylo to fenomenální.
Byli jsme tam za deset hodin. Zatím to byl nejlepší čas.
A není to už po osmý, co jsi lezl na Whitney?
Jo, ale jak to, že si takový věci pamatuješ, Jane?
Já nevím. Tohle nám právě přišlo. Co si o nich myslíš?
Myslím si, že jsou moc jednolitý.
Jo, to jsem si taky říkala. Není v nich prostě ten pocit z pohybu...
...venku. Není v nich dobrodružství, nebezpečí a navíc všichni vypadají moc nažehleně.
Jo, jako modelky. Rozumím ti. Promluvím s marketingovým oddělením.
Vidíš? Proto tě tu mám, Jane.
Kdo jiný umí dokončovat moje věty.
Schůzku s designéry máš v jedenáct a...
Wyatt z "92. ulice" volal, abys potvrdil, že půjdeš na ten jejich benefit.
- Chceš tam jít? - Musím mít proslov?
Jen pár slov o ekologicky šetrných obchodních aktivitách.
- Něco jednoduchého a vtipného. Půjdeš? - Jo. Napiš to do kalendáře,
ale asi tam budu muset někoho s sebou vzít, co? - Jo. Asi jo.
No, tak aspoň o jednu věc v mém životě se nemusíš postarat ty, viď?
- Ach můj Bože. - Nech mě na pokoji.
- Jane. - Ano? - To tys mi dala na stůl snídani?
- Jen jsem myslela, že bys mohl mít hlad. - A proto tě miluju.
Já tě taky miluju.
Jo, máš pravdu. Tohle jsem potřebovala.
Tak jo, lidi. Doufám, že vás dneska uvidím všechny na svým zásnubním večírku.
A Jane, ještě jednou díky, žes to všechno zařídila.
To je v pohodě.
Nechceš před tou party přijít ke mně? Přijde pár kluků z expedičního oddělení
a přinesou tequilu a bublinky.
Paráda. Nemůžu. Musím vyzvednout Tess na letišti.
Ježíš. a to by sis nemohla na takový věci někoho najmout?
Jako třeba žlutýho taxíka nebo zářivě černej sedan?
Ale já ji chci vyzvednout, je to moje mladší sestra a potřebuje pomoct.
- Uvidíme se. - Unudíme se.
A kdy jsi začala cestovat tak nalehko?
V letadlech potkávám vždycky ty nejmilejší lidi.
Tak pojď. Parkuju na P9.
Rodolfo pochopitelně říkal, že se chce vrátit se mnou do New Yorku,
ale já mu řekla, že potřebuju prostor. "Spazzio, Rodolfo. Spazzio."
Tady je to tak malý a pěkný. Líbí se mi tu.
To je tak pěkný, být zase doma. Šest měsíců pryč se zdá jako věčnost.
Mámě bylo tolik co teď mně. Skoro na den.
Jo, byla to dokonalá svatba.
Ten altán u vody, kapela, obřad při západu slunce.
Až na ty šaty. Myslím, ty krajky jsou strašný.
Já myslím, že to bylo dokonalý.
- Oni se opravdu milovali. - Jo.
- Co to je? Svatební oznámení? - Dovolíš? Chtěla jsem je zrecyklovat.
Promiň, ale na co? Na tapetu?
Ty jsou od Malcolma Doyla. Schovávám si jen ty od něho. Píše ty nejlepší.
Líbí se mi ty příběhy. Šílené nabídky k sňatku, zásnuby...
No, nech to být. To není tvoje věc. No a...jak dlouho tu zůstaneš?
Týden nebo dva. Protože podzimní kolekce
...ještě nezačala, takže nemám moc práce. - Když mluvíme o práci,
večer mám sraz s lidma z práce, máme večírek. Chceš jít taky?
No, já jdu vlastně na skleničku s přáteli z Milána.
Tak si to ujasníme. Ty radši půjdeš na skleničku
s modelkami z Itálie, než abys šla na můj úžasnej večírek s lidma z práce?
- No, divný, co? - Jo.
- Ale zkusím se tam stavit. - Jo, díky.
Grey Goose je v mrazáku, Redbully nahoře v lednici a ve špajzu...
...jsou jahodový koláčky. - Já to řekla první, jsou moje.
- St. Martinez. - Jasně.
- Ahoj Gino. - Ahoj Georgi.
- Hezký večírek. - Dík, že jsi přišel.
Dal jsi jim skleničky na šampaňský a láhev Crystalu.
Dobře. A bude věřit tomu, že je má opravdu ode mě?
Možná jo. Zabalila jsem je tak, jako by přes to přejelo auto.
Hezký. Dobrá trefa.
No, já půjdu k baru a dám si pár skleniček.
A vy dámy, potřebujete něco? Třeba dovoz nějakých tekutin? Pro tebe vyprošťovák?
Mně nic neschází, díky.
Zeptal se, jestli chceš něco k pití. Ty se máš usmát a říct vodku se sodou.
Kdybys už pití měla, vyleješ ho. A pak následuje trocha flirtování a sexu
a nečekané těhotenství, rychlá svatba a požehnaný život.
Kolikrát to ještě budeme probírat?
Nechci, aby si myslel, že jsem nezodpovědná.
Jo, to chlapi chtějí. Zodpovědnou ženskou.
Tak to se pleteš. George oceňuje, jaká jsem.
Jak tě může oceňovat, když se nikdo nesvlíkne.
Jo, Jane, mimochodem... Našla jsi to ráno na svým stole?
- Na stole? - Jo. Bylo to v pořádku?
V pořádku? Bylo to skvělý.
Tak to jsem rád. Víš, neměli jsme nikdy předtím vztah na téhle úrovni
tak jsem se jen chtěl ujistit, že ti to nevadí.
Omluv mě.
Ach můj Bože. On mi dal květiny. On mi dal květiny.
Hele přestaň. Tohle je opravdovej život, tohle není fantazie.
Musíš tam jít a říct mu, co cítíš.
Je to teď a nebo nikdy, takže... takže teď.
- Teď! Jdi! - Jo.
Jane?
Promiň. Georgi, to je moje setra Tess. Tess, to je můj George...
- Ne! To není tak... - Jane je má asistentka. Má pravá ruka.
A ty její.
No, prostě cokoliv potřebuju, ona se o to postará.
A pokud jsem ji už dřív dostatečně nevyužíval,
tak dneska jsem u ní na stole dokonce nechal své věci do čistírny.
- Věci do čistírny... - No, víš, byla to nouzová situace.
Samozřejmě. Špatný záhyby a puky nejsou nic k smíchu.
Zvlášť když jde o ponožky.
Chceš si dát něco k pití?
Přišla jsem si dát skleničku se svou sestrou. Janie?
Ahoj, jak se máš? Nebyly ty kytky trochu přehnaný?
Ty byly od tebe? Tys je poslal?
Zarytej odpůrce manželství.
No, to je tak dobrá zpráva.
Dobrá zpráva. Hele, Keve, mohl bys mi to na chvilku podržet?
- Jasně. - Díky.
Ty zasranče!
Moc se omlouvám.
Gratuluju. Padesát, no teda.
Omlouvám se, co jsi říkal?
Jen jsem se ptal, jestli jsi dostala ode mě ty kytky a...
A něco tu pro tebe mám. Dám ti... Tady to je.
- Ach můj Bože. Díky Bohu. - Jo. Nechala jsi to v taxíku.
Mohl jsem přijít buď na tenhle zásnubní večírek nebo na depilaci třísel ve čtvrtek.
- No, tak jsem myslel... - Ty jsi to četl?
Jo. Teda ne, snažil jsem se to přečíst, ale byl to dost, dost těžký.
Všechny ty drobný poznámečky a vzorečky. Úplně jako Unabomber.
Dneska už existujou počítačový diáře, který se o tohle všechno postarají.
Jo, ale já nepotřebuju aby se o mě někdo staral. Díky.
No tak si... Jen si se mnou dej skleničku. Jo?
No, děkuju, žes mi vrátil ten diář. To bylo moc milý.
Je to jen sklenička. Ne týden v Oahu. Trochu to obrousí hrany.
- No tak, jen jedna sklenička. - Omlouvám se, ale není se mnou dneska
zrovna moc srandy.
Chápu. Naprosto tě chápu. Tak se možná srazíme
ve čtvrtek. Nebo spíš ne. Tak se prostě uvidíme.
Kdo to byl? Kde bych takovýho mohla sehnat?
Vrátí se ještě?
Je to divný, to bych nikdy nemohl udělat.
- Ne, opravdu ne. - Ty to nepotřebuješ?
Bože, já jsem nic takovýho nikdy neviděla.
Už je pozdě. Musíš být unavená. Nepůjdeme...
- Půjdeme si zatančit. - Co? Ne. Georgi, ne...
Ale jo. Já půjdu. Dobře. Ale musím tě varovat, jsem strašnej tanečník.
- Ale no tak. Pojď. - Ne opravdu. Vlastně jsem několikrát
jsem musel jet na pohotovost.
Chceš jít taky, Jane?
Ne, ne. Jděte sami. Bavte se.
Tak jdeme.
Jane, ty jsi skvělá.
Jdi spát, Jane. Jdi spát.
Tři hodiny?
Ahoj Tess, jak se máš? Jaký bylo rande? Pěkný, co? Mluvili jste pořád o mně?
Nemusíš se cítit špatně. Já jsem prostě moc důležitá součást jeho života.
Trávíme spolu každou hodinu, každý den spolu. My jenom...
- Ahoj. - Ahoj. Ty jsi ještě vzhůru?
Jo. Jen tak trochu uklízím. Zlepšuju si čakry.
Janie, tohle byl pro mě...
ten nejlepší večer v mým životě.
Tak to je skvělý. Já jsem úplně zapomněla, že jsi byla venku.
- Přijde ti to divný? - Divný? Proč by to pro mě mělo bejt divný?
- Je to můj šéf. Je mi to jedno. - Skvělý, protože zítra jdeme na oběd.
- No to je paráda. - Jo, taky si to myslím.
Jen bys mohla snížit ty decibely.
Povídej mi o Georgeovi.
No, já...
On, on udělal si vysokou a pak
slezl každou důležitou horu na světě.
A pak začal podnikat ve vlastním bytě
a vytvořil jednu z nejekologičtějších
a filantropických společností na světě.
A to všechno ještě než mu bylo třicet.
A to je jen stručnej životopis. On je i neuvěřitelnej šéf.
Každý ho má rád. Každý.
On je jako Gatsby víc než kdokoli jiný.
Nejí maso, což je celkem dobrý.
A ze všeho nejraději by trávil všechen čas venku.
Bože, to zní úžasně.
Jo. Jo. Ale má i svý mouchy.
- Jo. On je vybíravej. - Jak to myslíš?
Nemá rád kešu oříšky. A to je divný.
A někdy do tenisek nenosí ponožky. Myslím, že to je ujetý.
Jane, to nejsou zrovna důvody k rozchodu.
Rozchodu? Jakýmu rozchodu?
Myslím, mezi váma dvěma dneska nic nebylo, ne?
No...
Aha, chápu. Pěkný. Bavila ses, byla to zábava.
Tati?
Ahoj, zlato. Jak se máš?
Tessy, teda...
Podívej se na sebe.
Tati, tady to pořád vypadá úplně stejně.
To není fér. Mám úplně nový rolety.
Nedávno jsem strhnul a předělal všechno to dřevěný obložení a koukej,
nová pokladna, digitální.
Promiň, tati. Nechápu, jak jsem mohla přehlídnout tyhle pozoruhodný inovace.
Dej mi to. Půjdeme nahoru.
- Tady to je. - Ale tati, nejsme na to už moc staré?
- Ne. - To je dobře, protože já je zbožňuju.
No, Tess. Na jak dlouho tu jsi?
Na týden nebo dva. To jsi říkala, ne?
No, vlastně to závisí na tom, jak se pár věcí vyvine.
Jaké věci?
Jaké... jaké věci? Co to...?
To je George.
Haló?
Nech mě hádat. Zase ji nahání nějakej novej chlap.
Neřekla bych, že ji nahání.
- Jane... - Co? - Jsi v pořádku?
Jo, mám se skvěle. Skvěle. Všechno je v pořádku.
Zavolá mi, to ti garantuju. Vím jak přimět ženy,
aby mě sháněly. - Fakt, jo? A jak?
Ach Bože.
- Haló? - Vytrhl jsi mi týden z diáře? Jsi magor?
Je to takovej malej pokus. Jak si poradíš bez svýho druhýho já.
A mimochodem, tvůj život je divnej.
Co děláš kromě toho, že pracuješ a pomáháš lidem, aby se vzali,
No víš, nějak nevím, proč by ses o tohle měl starat.
A jak si ty svatby můžeš dovolit? Myslím ty šaty,
letenky a kluby milovníků vína?
Hele, lidem se tenhle dárek líbí.
A já jsem jeden z mála členů, který dostává občas láhev tramínu zdarma.
Jo, tak to je mi moc líto. Moc mě to mrzí.
Chtěl bych ti to vynahradit. Možná novým plánovačem schůzek a nebo třeba schůzkou?
Jo, jasně. Jen si tě tam zapíšu. Až na to, že už jsi to udělal sám.
Každou sobotu až do konce roku. Prosím, najdi si někoho jinýho na obtěžování.
Ne. Něco ti povím. Kdykoli si budeš chtít vyrazit s někým, kdo tě nepotáhne
zkoušet šaty nebo ochutnávat dort
nebo na večeři na zkoušku s mojitem a burritos, tak mi zavolej.
Jo, dobře.
- Čau. - Čau.
- Na objímání už jsi moc velkej. - Ne.
- Děkuju. - Tady je.
- Pedro. - Čau, jak se vede?
- Pedro je můj... - Jsem jeho mladší bratr.
Z programu "Straší bratr".
Pedro, Tess je Janeina sestra.
Hola, Pedro!
Jane, Tess a já vezmeme Pedra na zápas, kdyby ses chtěla přidat.
Ne, já nemůžu. Mám moc práce. Opravdu bych tu měla zůstat.
Děláš si srandu, Jane? Tvůj šéf je pěknej blb.
Takže pojď, než tě budu muset vyhodit.
- Tak dobře. - Dobře? Tak jo, jdeme.
- Ahoj, jak se vede? - Fajn.
Dejte mi tři dietní Pepsi, troje hranolky a...
Chilli párek v rohlíku. Chceš chilli párek v rohlíku?
Ne, pokud to není tofu párek s chilli.
- Promiň, cože? - Ty jsi vegetarián?
- Až odnedávna. - Opravdu?
Protože já jsem taky vegetarián.
Býval jsem vegan, ale víš... Ale to už bylo moc.
Jo, já vím. I vegetariánství je výzva.
Kdykoli jedu na túru, musím si brát domácí sušený tofu.
Ty jezdíš na túry?
No, neuraž se, ale nevypadáš zrovna na ten typ,
co jezdí na túry. Zvlášť v těhle botách.
Neblázni, nejlepší Tofurky dělají holky na podpatcích.
Chápu, že si to myslíš. Ale já prostě miluju všechny tyhle sporty v přírodě.
Turistiku, kola, horolezení... na věci.
Ale po pravdě řečeno, nebyla jsem na túře od té doby... co mi zemřel pes.
Jane a já jsme dřív měly psa, Torry se jmenoval. Já ho prostě zbožňovala.
On měl rád túry venku a dobrodružství na horách...
Neuplyne den, abych nemyslela na toho huňáče.
Starej Torry.
Jane, jak to, že ses o Torrym nikdy nezmínila?
Nevím. Asi jsem ty vzpomínky nějak potlačila. Na Tobyho.
Jo, on se jmenoval Toby, ale já mu říkala Torry, protože jsem šišlala.
Šišlala jsi a vyslovovala jsi B jako R?
Víš co? Když jsem byl kluk, tak jsem koktal.
Nepovídej? To máme společného víc, než jsem si myslela.
Jo, to já taky.
Půjdu Pedrovi hodit pár dlouhých.
Tedy, budu žárlit, to vypadá jako dobrá zábava.
- Jaký dlouhý? - Co to děláš? - Co?
Nesnášíš psy, tofu a být v přírodě.
Ne. Mám ráda jachty, mám ráda kytky...
- No, není to sice to samý,... - A nesnášela jsi Tobyho.
Nesnášela jsi ho. Jediný zvířata, o který ses kdy starala byly ty na šatech.
Tyhle kecy říkáš jen proto, že George je... tak atraktivní.
- Nebo si některý lidi myslí, že je. - To není pravda, že jsem ho nesnášela.
Nesnášela jsem jen, když na mě slintal.
A třeba bych měla ráda sojový mlíko a turistiku, kdybych to zkusila.
Možná.
Co říkáš Tess? Pojď sem, ať vidíme, jaký máš ruce.
Paráda a budou i dlouhý?
- Už jsi to někdy zkoušela? - Ne, ještě nikdy.
- Takhle? - Počkej, takhle. Dobrý.
- A teď tohle rameno nahoru. - Dobře. - Správně.
Zdravím. Děkuju.
S láskou George.
Georgi...
Jo, jo, to je skvělý.
Víš, tohle ve znakové řeči znamená "miluju tě".
Já tě taky miluju, Tess.
Na skleničku? Kevin
Jane.
- Která je míň blbá? - Tahle. - Dobře.
- Nevadilo by ti...? - Ne. - Děkuju.
Vždycky jsem ji vázala tátovi.
Jsi v pořádku? Vypadáš trochu nervózně.
Jo,... Ne, jsem v pohodě.
- Jak to vypadá? - Skvěle.
- A je to. - Děkuju.
Vezmeš si mě?
Ale chlapi, počkejte. To není ona. To není ona.
Ahoj, Jane.
Já se moc omlouvám. Měla jsem zavolat, ale...
zapomněl sis peněženku.
Díky.
Promiň, jdu pozdě.
Hoši, teď. Teď.
Jane, co se děje?
Vezmeš si mě?
Ahoj, Tess.
Udělej mi laskavost a sedni si na chvilku. - Dobře.
Víš, Tess, moji rodiče se poznali při skákání panáka, když jim bylo asi osm.
A byli svoji 42 let. A já jsem celý život čekal,
až ucítím to, co cítil můj táta k mojí mámě.
Možná jsem byl jen moc zaměstnaný tím, abych se vypracoval,
ale něco mi chybělo.
Tess, ve chvíli, kdy jsem tě uviděl, jsem věděl, že by nám to spolu klapalo.
Takže...
- Tess, vezmeš si mě, - Ano, jistě, že ano.
Georgi.
Počkej, takže to znamená, že se stěhuješ zpátky?
Jo.
Nevím, co říct. Nejdřív jsi zaměstnal Jane a teď jsi přesvědčil Tess,
aby se vrátila domů. Georgi, jsi můj hrdina. Opravdu.
Děkuju. Máte dvě skvělé dcery.
Počkejte chvilku. Jen něco přinesu.
Ne, ne. Jsem nadšená, že jsme to dneska zorganizovali.
Jsem tak šťastná.
Tess...
- Tati... - Tvá matky by chtěla, abys je měla.
Tati, děkuju ti.
Děkuju.
- Jane, nevadí ti to, že ne? - Ne.
- Můžeš je mít potom. - Ne, to je dobrý. Máma by to tak chtěla.
- Jo. Máma by to tak chtěla. - To je moje Jane.
Byly mojí mámy.
- Není to úžasný? - Jo, krásný.
Tati, já ani nevím, co říct.
Jen se snažím přijít na to, proč ses se mnou sešla.
Pořád jsi mě zazdívala a pak najednou...
- Moje mladší sestra se bude vdávat. - Aha. Dřív než ty.
- Proto nejsem naštvaná. - A proč jsi naštvaná?
Ty Tess neznáš.
Bude chtít, abych to všechno zařídila. Nebudu jen družička, všechno bude na mně.
- Prostě všechno. - Tak proč jednoduše neodmítneš?
- Co? - Odmítni to.
Už jsi snad někdy někomu řekla "ne"?
Ano, jistě.
Hodně, hodněkrát. Když to situace... Nikdy. Ani jednou.
Ale chceš to odmítnout.
Ale nemůžu. Je to moje sestra.
Takže ty to nemůžeš odmítnout, protože je to tvoje sestra...
Dobře. Víš, co uděláme? Procvičíme si to.
Jo? Nacvičíme si, jak říct "ne".
Myslíš, že si dělám srandu? Otoč se. Zahrajeme si hru.
- Jane, půjč mi padesát babek. - Ne.
- Jane, je to jen 50 babek. Vrátím ti to. - Ne.
Jane, potřebuju, abys mi dala 50 babek.
Ne?
Dobrý. To nebylo zlý.
- Můžu se od tebe napít? - Jistě.... Ne! Ale ne.
A to sis vedla tak dobře.
To je ale hnusný.
Takže jsi byla v květinářství, objednala suvenýry...
- A co ty pozvánky? - Zařízeno.
To je taková zábava.
Říkala jsem ti, že jsem požádala Julie, aby mi šla za družičku?
- Koho? - Sestřenice Julie, z druhého kolene.
A co Mimi, sestřenice Mimi?
Ale ne, je tak strašně těhotná. Narušilo by to estetickou stránku.
Omlouvám se, vím že Julii nemáš ráda.
O tom to není, tady jde o ženskou, která se mě celý dospívání
ptala, jestli jsem ve "Výboru ploštic".
Tak ji neposlouchej. Prsa ti přece narostly, jen nestihly tvou střední.
A jako třetí družičku jsem chtěla požádat tu tvou kamarádku. Tu sprostou.
- Casey? - Jo. - Moji Casey?
Jo, je fakt děsná. Nesmíš ji pustit ze řetězu.
Nemám moc kamarádek. Z nějakého důvodu mě ženský nemají rády.
Netuším proč.
Dobře, jo. Vím proč.
Můžeš jí o to teda aspoň požádat?
Jistě.
A taky jsem si říkala, že uděláme takovou prezentaci na večeři na zkoušku.
Daly by se tam fotky mě a George a říkalo by se něco vtipnýho.
- Dobře. - A víš co? Volal mi ten novinář,
co jsi jím posedlá a on chce o nás napsat článek do "Závazků" v Journalu.
- On mi zavolal, chápeš to? - Tak tomuhle teda vůbec nerozumím.
Hodně jsem přemýšlela o tom, co jsi říkala a měla jsi pravdu.
Bylo by moc krásný,
kdybych měla svatbu, úplně jako měli máma s tátou.
- Jak úplně? - Zvlášť když budu mít máminy šaty...
Domek u jezera?
Jo. Když jsem tam volala, řekli mi, že nemají volný termín
příštích 18 měsíců, ale hned ten večer, co jsem volala,
se mi ozvali, že jim někdo odřekl.
Nevěsta zřejmě spala se ženichovým otcem, bratrem, sestrou atd., takže...
takže to museli zrušit a byli všichni zničení, ale to znamená...
že budeme mít svatbu za tři týdny.
Za tři týdny?
Jane, já vím, že to dokážeš zařídit rychle.
A já jsem stejně nechtěla čekat tak dlouho, takže...
Aspoň kvůli mně bys z toho mohla mít větší radost.
Ale jo, mám radost. Já jen, že...
Jen, že ty ses taky chtěla vdávat v domku u jezera v máminých šatech. Já to vím.
Ne. Já jen nevěděla, že ty bys právě tohle chtěla. Ale jestli ano,...
Já prostě chci, abys byla šťastná. A ty to víš.
Super. A teď, můžeme si promluvit o důležitějších věcech?
Opravdu se mi nelíbí ty látky a myslím, že si budeme muset půjčit jiné
protože vůbec neladí s barvou, které jsem vybrala. Takže...
Ta sobecká děvka.
Omlouvám se. Omlouvám se.
Nemůžu tomu uvěřit. Neexistuje chlap, kterej by jí odolal.
Dokonce ani takovej, jako je George.
Chlapi jsou prostě zhypnotizovaní jejím voodoo
a ztratí rozum.
Nemůžeš plánovat svatbu tvý sestry s chlapem, kterýho miluješ. To je ujetý.
Abych byla spravedlivá, ona to nevěděla. A ani by neměla. Je to můj šéf.
Musím to překonat. Nemám na výběr.
A ty taky nemáš. Chce, abys jí šla za družičku.
To si ze mě děláš prdel.
- Haló... - Prosím.
Ne, to neudělám. Jsem zásadová.
Říkám ne, ze zásady. Ne, se mnou nepočítej.
Prosím, nenechávej mě v tom samotnou. Prosím, prosím.
Dobře, dobře, že jsi to ty. Ale jestli mi přijde do rány,
nakopu jí prdel. A pak nakopu tu tvoji. Dám si jen pár skleniček a...
Není tu žádnej zákaz mluvení.
PEKAŘSTVÍ NOVÁ VARŠAVA Tři týdny?
To nestihnu. To není dost času pro jeden z mých výtvorů.
Dobře. Antone, pamatujete si, když jsem k vám vzala Shaktorovy
a oni si objednali to mistrovské dílo k šedesátinám?
A pak ještě tu věž s dárečky pro tu jejich venkovní "fiestu"?
Zvládnete cokoli a oba to víme.
Takže ten dort uděláte, uděláte ho do tří týdnů, a bude skvělý, prosím.
Tři týdny? Bude mi potěšením.
Nádhera. Máte dort.
- Co tu děláš? - Ahoj. Jsem Malcolm Doyle.
- Co? - Ach ano. Ani jsem nemohla uvěřit, že tu budete.
- Tohle je můj snoubenec George. - Zdravím, gratuluji vám oběma.
Děkuju.
Zlato, budu to muset vzít. Kdyby nastala dortová pohotovost, budu támhle.
A tohle je Jane, moje sestra. Je posedlá vašimi příběhy.
Schovává si je a bude to dělat až do smrti.
Je vaše fanynka číslo jedna.
- Ale ne tím divným způsobem. - Jasně.
Říkal jsi, že se jmenuješ Kevin. Jako... Kevin.
Malcolm používám pro články, aby mě nenaháněly šílené nevěsty.
- Takže, jak jste se s Georgem setkali. - Ty jsi takovej debil.
- Jane! - Co? Omlouvám se.
Říkal, že se jmenuje Kevin. Tak jsem prostě jen trochu zmatená.
Počkej, vy dva se znáte?
No, oba pracujeme na svatbách, takže...
Můžeš nás na vteřinu omluvit, na vteřinu, chci mluvit... budeme mluvit o tobě.
Antone?
- Ty jsi mi lhal. - Ne, řekl jsem, že jsem spisovatel.
Neřekl jsem co píšu.
Ale ty píšeš ty nejnádhernější věci. To věříš v manželství a předstíráš,
že jsi cynik, nebo jsi doopravdy cynik, kterej ví, jak napsat romantický kecy
pro ženský jako jsem já?
No, nepobral jsem to celý, ale že by to bylo to druhý, ty romantický kecy?
Bože, cítím se, jako bych právě zjistila, že moje nejoblíbenější milostná písnička
byla napsaná o sendviči.
Můžu si vás na chvíli odvést, abych vám řekla o Georgeovi a sobě?
- Jistě, proto jsem tady. - Dobře.
Co je? Tess tu není.
- Přišel jsem za tebou. - Proč?
Nech toho, musím mluvit se všemi příteli a příbuznými.
Zabere to pět minut. Prosím.
Pro George a Tess?
Díky.
Můžu jít dál?
Zeptej se mě na co potřebuješ. Nebo bys mi zase radši lhal?
Já jsem ti nelhal. Nevím, proč to pořád říkáš.
- Možná jsem jen pár věcí vynechal. - Můžeme toho nechat?
První družička je velmi zvláštní žena.
Takže, řekni mi, jaký máš pocit z Tessiny úžasné romance.
Nemůžu být šťastnější. Je to moje mladší sestra. Učila jsem ji hodiny,
jezdit na kole, jak používat myčku na nádobí.
Prakticky jsem ji vychovala.
Prosím, tohle tam nedávej. To by tátu zabilo.
Počkej, co je tohle?
Nic.
- Jsou to...? - Ne.
- To jsou družičkovské šaty? - To není tvoje věc.
Dobrý Bože. Ty sis je všechny nechala? Máš jich plnej šatník. Proč?
Mám spoustu přátel a chtěla jsem si je nechat.
Dobře. A dává to smysl, protože jsou krásný.
- Některý nejsou tak špatný. - Nejsou?
Chtěl bych vidět aspoň jedny, který nejsou tak špatný.
Fajn.
Tyhle ne. Tyhle.
Tyhlety jsou opravdu...
...strašné. To je to slovo, který hledáš. A co je to za barvu? Zvratková?
Ne to je olivově zelená. Je hodně módní. A říkám ti, že vypadají skvěle.
Ne, říkám ti, že to je mučící nástroj, který ti navlíkla nevěsta,
... abys vypadala ošklivě. - Ne. Jenna je vybrala,
protože sluší každému.
Lehce naivní. Věří všemu, co jí kdo napovídá.
To není pravda a já ti ukážu, že se pleteš.
Vidíš, nejsou špatné. A tenhle pruh je opravdu super.
Dobře, s těmi šaty máš pravdu, nejsou tak zlé.
Ale ta barva? Prosím tě.
No, to je tím tvým bleskem, ozářil to tak divně, normálně...
Dobře, není tak hezká.
Vypadáš tak trochu jako blejskavá mořská panna.
Ale mělo by tě to těšit. Nechtěla stát vedle vysoké a krásné ženy,
a nechtěla, abys vypadala hezky.
Ale opravdu to nejsou ty nejhorší. Kdybych měla vybrat...
Mám tu jedny dobrý.
Ty jsou moje nejoblíbenější.
Ach Bože. Co to je?
Tematická svatba.
A jaké bylo téma? Ponížení?
- Ne, lidi nechodí na takový svatby. - Já byla na třech.
Ježíš. Co tam ještě máš? Ukaž mi nějaký další.
- Musíš mi ukázat tyhle. - Tak mi to podej.
- Krása. Připadáš si krásná? - Neodolatelná.
Všechny nevěsty mají rády doplňky.
Muži mají šaty, ženy obleky.
- Kevine? - Jo?
- A jaké bylo téma u těhle? - Svatba v L. A.
27 šatů, to si ze mě děláš srandu.
Já to nechápu. Děláš to pro ně, máš ty šaty, tak je pak prostě vyhoď.
To je velkej šatník. Žiješ v New Yorku, nemůžeš takhle plýtvat prostorem.
I když se to zdá divný, zažila jsem v těch šatech spoustu hezkejch chvil.
- I když se to může zdát divný. - Nevěřím ti.
Podívej, mně je jedno, jestli někdo chce, abych si oblíkla směšný šaty.
- Je to jejich den, ne můj. - Bůh ti žehnej.
A jestli podpořit je, když se berou, znamená
vystoupat ve sněžnicích do Alp
nebo přilákat samičky labutí.
- A tohle jsi udělala? - Já jsem opravdu dobrej sameček.
Má ráda samečky.
Dobře, ale teď vážně. Kolik času tímhle věnuješ jiným lidem?
A co ty? Ty nemáš žádné potřeby?
Ne, nemám. Jsem Ježíš.
Jednou, jen Bůh ví kdy to bude, ale jednou,
to bude můj den.
A pak tam všichni tihle lidi budou pro mě. Takže...
- Je to laskavost... - Promiň.
Kevine, to je dobrý. Proč by ses omlouval.
Ahoj. Potřebuju tvůj rodný list.
Myslela jsem, že počkáš dole.
Co to je?
George je u Talleyranda. Kdo tam je?
- Nikdo. Promluvíme si na chodbě. - Tess...
Jane...
Sháněl si brigádu.
Ale on uklízí byt.
Neříkej to Georgeovi. Je to moje a Pedrovo tajemství, jo?
Kevine, ten článek o družičce. Co už máš?
Zatím je to pořád nahrubo, ještě na tom pracuju.
- Chci ho vidět. - Ale já to... - Hned teď. Pošli mi to na mail.
Ale já jsem to ještě nedodělal. Není to hotové.
Mohl bys odejít? Nepozvala jsem tě.
Tess naštěstí jo. Když píšu o svatbě, musím vidět všechny aspekty, víš?
Tvoje sestra chce tolik svatebních darů z tolika různejch obchodů,
že je sama fyzicky nezvládne zaregistrovat?
Má málo času. Krátká zásnubní doba.
Dobrej Bože, další?
Tohle je jiný hrnec. A Tess v něm
bude dělat maminčinu vánoční pečeni.
Tess umí vařit?
Dobře, udělám to já, ale Tess tam bude.
S Georgem.
- A tohle není jen další květník. - Váza.
Tohle je květník, kterej Tess vyndá, když jí George přinese kytky.
- Protože prostě bude chtít. - Chápu.
A tohle je držák ve tvaru kohouta, ve kterým bude mít George deštníky.
Fajn, chovej se jako debil.
Já jen říkám, že to nejsou jen krámy.
To jsou věci, které usnadňují život.
Jo, tohle jsou bezcenný krámy. Svatební průmysl za 70 miliard dolarů
nás přesvědčil, že budeme šťastný,
jen když tohle budeme mít.
A víš co si myslím? Že všechny ty tvý statistiky a teorie jsou jen kouřová clona.
- Fakt? A proč? - Máš nějaký tajemství.
Ať už je to cokoli. Tvý rodiče se rozvedli, tys nenašel tu pravou,
bojíš se, že ji nikdy nenajdeš...
A já si myslím, že máš tak ráda svatby,
protože se raději soustředíš na cizí momentky z foťáku,
...než mít vlastní vzpomínky. - Jo, máš pravdu.
Protože svatby jsou skvělý prostředí na to, abys zapomněl, že jsi sám.
A já si myslím, že ty chceš jen svatbu. Ne manželství, jen svatbu.
Co máš za problém?
Tos měl svou vlastní parádní svatbu a žena tě nechala nebo co?
- Bingo. - Co?
S mým spolubydlícím z vysoký, jen tak mimochodem. A za to máš bonusový bingo.
Ale sakra, Kevine. Je mi to moc líto, to jsem jen tak plácla.
Ale trefila ses. Na to, že do lidí vůbec nevidíš,
jsi uhodila hřebík na hlavičku.
Chceš si najít tu nejhnusnější věc v obchodě a zaregistrovat ji pro Tess?
Tak do toho.
- Jo, ale já ti říkal, že to ještě... - Ne, ne, ne. Je to dobrý.
Myslela jsem tím, že je to vlastně slušný.
Musím přiznat, že jsem byla šokovaná,
ale je to chytrý a má to šťávu. A taky pěkně zábavný.
- No, díky. - Tu holku jsi vážně rozmáznul.
Dáme to do tisku. V neděli. První strana rubriky.
A takhle skáčeš radostí?
Ne. Já si jen myslím, že to ještě není dobrý. Chtěl bych na tom ještě dělat.
- Měli bychom s tím ještě počkat. - Počkej, tos´ u mě měsíce škemral
a teď s tím chceš počkat, aby sis mohl pohrát s čárkama?
Není to ono. Ona není jen ta věčná družička. Já nevím, je to...
je to mnohem složitější.
Kdybych tě tak dobře neznala, řekla bych si, že ses nám trochu zamiloval.
Dobře. Hele, vím, že to dokážu ještě vylepšit.
- Takhle je to dobré. - Dáš mi aspoň týden?
- Jen týden. - Fajn, zmiz.
- Ahoj. - Ahoj.
- Díky, žes přišla tak narychlo. - Žádný problém.
Ráda pomůžu. A mám víc zkušeností s ochutnáváním
než Tess. Takže jsi v dobrých rukou.
Naplánovali jsme vaši svatební večeři přesně podle vašich požadavků.
Tess? Ahoj, tady Kevin.
- Ahoj, jak jde ten článek? - Myslím, že to bude skvělej kousek.
- Myslím, že budeš moc spokojená. - Nemůžu se dočkat.
Hele, nevíš úplnou náhodou, kde je Jane?
Víš, na Tess se mi líbí, že to není žádná lež.
Nebojí se být sama sebou.
Georgi, ohledně Tess... Něco bych ti chtěla říct.
Co?
Že jsem strašně šťastná, že jsi našel, co jsi hledal.
Kterou část svatby máš nejradši?
To je jednoduchý.
Víš jak začne hrát hudba a nevěsta má svůj slavnej nástup
a všichni se otočí, aby se na ni koukli? V tu chvíli se dívám na ženicha.
Protože jeho obličej to všechno prozradí.
Tu čistou lásku. Proto to dělám.
Takže... až se budeš vdávat a přijdeš tam ty sama,
mám tvé svolení koukat se na ženicha?
Jo, udělej to, prosím. Ujisti se, že ten ubohej hlupák tam ještě stojí.
Děláš si legraci? Někdo bude moc šťastný, když budeš jeho.
A kdo by ti mohl odolat?
Moc sexy.
Doyle?
- Ahoj. - Ahoj.
- Co tu děláš? - Vybíráte svatební menu?
Kde je Tess?
Je u kadeřníka.
Já tu jen pomáhám.
Jedeme do Rinebagu, vyzvednout si nějaké látky ze starožitnictví.
Jo. A měli bychom vyrazit, protože já a Tess máme večeřet s mými rodiči.
Tak můžu jet s tebou já.
Ne. To je dobrý. Přivezu tě zátky včas.
Mám tátovo volvo a to šlape.
Hele, mně to fakt nevadí. Je to v pořádku.
A stejně se tě chci ještě na pár věcí zeptat, pro ten článek.
A já ti je ráda zodpovím, po telefonu nebo mailem.
Opravdu by ti to nevadilo? Moc by mi to pomohlo.
Vůbec mi to nevadí, trvám na tom.
Bylo to jako blesk. Hned jak jsem tě viděl, jak se na něj culíš nad polentou.
Jasně, že jsi naštvaná. Plánuješ sestře svatbu
s chlapem, kterýho miluješ.
Jsi zaseklá v tomhle ujetým milostným trojúhelníku
a jedinej kousek monogramu ti dokáže zatemnit mozek.
To je směšný.
Jasně, že to nepřiznáš. Jsi milá Jane, hodná Jane.
Nevíš, o čem mluvíš, jasný? Je to můj šéf.
Ona je má sestra a já jsem radostí bez sebe, že jim můžu naplánovat svatbu.
Stejně jako každou svatbu, které jsem se účastnila.
Ale to ty nepochopíš, protože ty...
Jsi zlomyslnej, pesimistickej a cynickej.
Ale to je tvůj problém, kámo. Ne můj.
- Kámo? - Jo. - Kámo. Čau, kámo.
Kámo. To je zlý, řekla jsi mi kámo.
Můžeš bejt prostě zticha?
Chápu, jsi naštvaná. Překazil jsem ti celé odpoledne
s někým, kdo nikdy ani nebyl tvůj.
Přestaň. Prostě přestaň.
Dobře. Můžeš teda zpomalit, jen trochu, abych viděl na tu značku?
Hele, moje výzvědná služba nefunguje tak rychle. Mohla bys trochu zpomalit?
Nechal bys mě na pokoji?
Vážně, dámo. Jsi šílená? Dostaneme smyk. Zpomal.
Nedostaneme smyk.
Dostala jsem smyk. Máme smyk!
Umřeme! My umřeme! My umřeme, my umřeme!
Nic neříkej.
- Máš něco? - Ne.
Říkala jsem ať jsi zticha. Ticho.
Promiňte, máte hluchý telefon.
Dobrá práce, vy jste chytrý jako ti chlapi z CSI.
A váš telefon bysme si půjčit nemohli, co?
Dám si skotskou, na tři prsty a bez ledu, prosím.
- Co to děláš? - No, je pozdě, přední kola máme v háji,
a do New Yorku se nedostaneme. Já si dám skleničku.
Hele, teď stejně nemůžeš nic dělat, tak proč si nesedneš a nedáš si pití?
- Byl to dlouhej den. - Tady to je.
Fajn.
Jen jednu.
Dobře, 12. února 2006.
Svatba Kellerových. Napsal jsi sloupek, který mě dohnal k slzám.
Byla to rozhodně ta nejkrásnější věc, kterou jsem kdy četla.
- No, to si nepamatuju. - Jak jsi to mohl zapomenout?
- Nepamatuju si to. - Jak to, že ne? Bylo to na výročí
otcovy smrti. Bratr tam přiletěl z Afghánistánu,
nemůžeš takhle předstírat emoce.
- Ale ano, dobrý spisovatel může. - Jenže ty nejsi tak dobrej.
Paráda.
Musí být aspoň jedna věc, která se ti na svatbách líbí.
- Pití zadarmo. - Ne.
Dobře. Když nevěsta přichází a vstoupí do místnosti,
já se rád koukám na toho chudáka, co se žení.
Protože i když si myslím, že je to idiot, když se dobrovolně žene
do poslední legální formy otroctví,
tak vždycky vypadá moc a moc šťastný.
A z nějakého důvodu...
Proč se na mě sakra takhle díváš?
- Děláš si ze mě prdel? - Proč? - To je můj nejoblíbenější moment.
Bože, máme něco společnýho.
Statisticky to nic není.
Myslím, že by sis prostě měl přiznat, že jsi trochu měkota.
A že všechny ty cynický řeči jsou jen zástěrka,
abys vypadal zranitelně, tajemně a sexy.
- Co bylo to poslední? - Co?
- Řekla jsi sexy? - Co?
- Myslíš, že jsem sexy? - Ne.
- Jestli jo, tak je to v pohodě. - Nemyslím.
- Myslíš, že jsem trochu sexy? - Ne, myslím, že si to myslíš ty.
- To si myslím. Jo. - Myslíš, že si myslím, že jsem sexy?
- Skvělá písnička. - Miluju tu písničku.
- To nejsou ta slova. - To je přesnej text.
Omlouvám se, "textová policie". A jak je to správně?
'Zeď ze zvuků'?
Na té svatbě Kellerových jsem brečel jako dítě.
Dobré ráno, sluníčko.
- Na. - Díky.
Odtahovka je na cestě.
Jen chci, abys věděl, že tohle nikdy nedělám.
- Já vím. - Ne, opravdu. Nikdy. Nikdy to nedělám.
Já to vážně vím. V noci jsi to opakovala pořád dokola. "Nikdy tohle nedělám."
- "Nikdy to nedělám. Nikdy to nedělám." - Dobře.
Jen jsem chtěla, abys to věděl.
Tady je vaše objednávka.
- Ještě něco? - Ne, díky.
Hele, vy jste "Benny and the Jets".
Teda, lidi. Bylo to úžasný.
- Díky. - No, uvidíme se.
Ach můj Bože.
Včera jsem zpívala "Benny and the Jets", že jo?
Hodně nahlas. A řekl bych, že trochu mimo.
No dovol? Já? A co ty? Zpíváš tak, že to slyší jedině psi.
- Co? - Vážně.
- Vážně to bylo vysoko. - Ale aspoň jsem udržel tóninu.
- Jé, ty jsi tak holka. - Jo, "Benny and the Jets".
- Hele, to je ta holka z novin. - Jakých novin?
Kurva.
Pořád, pořád, pořád družičkou. Napsal Malcolm Doyle.
Co je to?
Jane...
Bože.
Já ti to vysvětlím.
- Bože. - Jane?
Jane!
Říkal jsem vydavatelce, aby to nedávala do tisku.
A kdo vůbec tuhle rubriku čte?
No tak, mohla bys jen...
Co se sakra stalo? Řekla jsi, že počkáš.
Ale o tom ty nerozhoduješ. Já ano.
Ani jsem neměl šanci jí říct, že to vyjde. Byla to léčka.
Hele, dala jsem ti 24 palců v nedělních novinách.
Jediné, co bys měl teď říkat, je "miluju tě".
Jak jsi mi tohle mohla udělat?
Pokud je Jane prototypem standardní družičky,
tak její sestra Tess je arogantní, rozhazovačná nastávající nevěsta,
co může kdykoli vyběhnout na Manhattan, dštít oheň a rozbíjet letadla na nebi.
Netušila jsem, že píše článek o mně.
Ty? Napsal o mně, že jsem "Nevěstozilla" v Newyorkským zatraceným Journalu.
Roztrhla bych ho, přísahám. Roztrhala bych ho na kusy.
- Co?! - Můžu mluvit s Jane, prosím?
Ty budeš mluvit akorát tak s mým právníkem!
Já žádnýho právníka nemám, ale buď si jistej, že si ho neženu!
Debile!
Musím odtud vypadnout.
Ale možná bys měla zalarmovat dopraváky, protože Nevěstozilla se utrhla ze řetězu!
Kevin, Kevin, Kevin. Přestaň mě opruzovat.
Ještě než něco řekneš, mohla bys prostě... nic neříkat?
Nemám ponětí, na co narážíš?
Nech toho. Vždyť to nic není. Je to jen článek.
Na první straně rubriky, s milionem tvých fotek.
- Koho to štve? - Jane?
Nech mě to vysvětlit. Netušila jsem, co píše.
Jane, ten chlap je blbec. Využil tě, netrap se tím.
Já vím, ale mělo mě to napadnout. Moc mě to mrzí.
Přestala by ses omlouvat? Jediný důvod, proč jsem tě zavolal,
je to, abych se ujistil, že jsi v pořádku.
No, už mi bylo líp.
Snažím se z toho dostat.
Podívej, nedělej si s tím starosti, ano?
- Vždyť tu rubriku stejně nikdo nečte. - Ne.
Až to olemujete, tak bych... Jane, to jsi ty?
- Ano. - Promluvíme si o tom později.
- Ahoj. - Ahoj. Ahoj Sue.
Poslouchej, hodně jsem přemýšlela o tom fiasku s tím článkem,
a rozhodla jsem se ti to odpustit.
Jsi jen strašně důvěřivá a to není tvoje chyba.
Dobře. To je od tebe moc milý, Tess. Děkuju.
Ty si mě odškrtáváš ze seznamu?
Co se týče té prezentace, vím přesně, co chci, abys řekla,
takže jsem ti napsala text. Táta říkal, že máš všechny rodinný fotky.
Takže ti pošlu i ty Georgeovy.
Tak, tady. Prosím, řekni tohle a jenom tohle.
- Protože nechceme mít zase ostudu. - Dobře, chápu.
Tady jsou.
Dobře. Tak už.
- Jsou krásné. - Tady to rozepněte.
Dobrý.
Tak co říkáš?
Myslela jsem, že budeš mít máminy šaty.
to jsou máminy šaty. Teda, jejich části.
Byly tak staromódní. Takže jsme pár kousků odstříhaly.
- Kousků? - Jo.
Jako tohle a tuhle krajku.
Ty jsi rozstříhala máminy svatební šaty?
No, technicky to byla Mary Ella.
Ale neboj, ten zbytek jsme ti schovaly.
Teda, jestli chceš, tak si pak můžeš vzít tyhle, pokud budou upnutý ještě v módě.
Mary Elle, myslím, že dole to bude potřeba ještě olemovat.
Ne, ne, ne, ne. Ne.
Co blázníš? Tak si je nemusíš brát.
Bože, tobě je to jedno. Nezajímáš se o nikoho jinýho než o sebe.
Pořád jsem tě omlouvala, protože máma umřela,
když jsi byla malá, ale co je moc, to je moc.
Nechápu, o čem tady mluvíš.
Co se stalo, s tím už nic neudělám.
Ale nenechám tě, abys ublížila Georgeovi. Myslí si, že o tobě ví pravdu
Ale všechno, co ví jsou jen ty lži, cos mu navykládala.
Dokonce jsi mu tajila to s Pedrem.
Řekneš mu pravdu a to hned.
On není jeden z tvejch evropskejch kamarádíčků, Tess. Je to dobrý člověk.
A nemůžeš založit vztah na lži.
Vážně, Jane? A to víš díky všem tvým úspěšným vztahům?
Řekni mu pravdu, nebo to udělám já.
To neuděláš. Neublížila bys ani mouše a rozhodně ne mně. Jsem tvoje sestra.
To bylo včera. Teď jsi jen mrcha, co mi zlomila srdce
a rozstříhala máminy svatební šaty.
Stejně by ti neslušely!
Jane, vypadáš nádherně. To je dobře.
Zlato, musí to být těžké, dívat se na svou mladší sestru,
když se vdává dřív než ty.
Ano, to je.
Ale pak si vzpomenu, že ještě můžu mít žhavej sex
s neznámými cizinci a cítím se o moc líp.
Užij si večírek.
No, vyfikla ses hezky. Vypadá to dobře.
Je to na ploše, název je "Tess a George".
- Jsi v pořádku? - Jo.
To není voda. Nevadí. Nevadí.
Ahoj.
Jane, moc děkuju za to všechno. Je to skvělý.
Jistě. Jo.
Hele, párečky v těstíčku. Nechceš, Tess?
Ne. Já tohle nejím, Jane.
Dobře. To je jasný. Chápu.
- Tak já půjdu na tu prezentaci. - Jane...
Řekneš jen to, co jsem ti napsala, viď?
Jistě. Perfektní družička udělá vždycky to, co jí řeknou.
- Trochu nervózní, viď? - Kvůli tomuhle? To ne.
Dobrý večer všem.
Pokud jste to náhodou ještě nečetli,
tak já už jsem na pár svatbách byla.
A abychom to nějak začali, měli byste se dozvědět o Tess a Georgeovi pravdu.
Tess a George jsou skvělý pár. Ne, přímo božská dvojice.
Pár, jehož láska je hluboká.
Dokonalost jejich propojení lze popsat jen tak,
že to bylo vymyšleno Bohy.
A protože fotka vydá za tisíc slov,
dala jsem dohromady prezentaci, abyste se mohli sami přesvědčit.
Už od počátku byli Tess a George stvořeni jeden pro druhého.
George a Tess vždy sdíleli lásku k božím stvořením.
A když vyrostli, oba sdíleli stejnou míru obětavosti
a zodpovědnosti: ke svému vzdělání...
občanským povinnostem...
On se zajímal o mezinárodní vztahy...
...a ona také.
A také dnes Tess a George sdílejí stejné hodnoty.
Jejich láska je založena na hlubokém porozumění,
a přijetí toho, jaký ten druhý doopravdy je.
Láska dvou skutečně spřízněných duší. Tess a George.
Takže na téměř dokonalý pár, který dohromady svedl osud.
Jsem na tebe moc hrdá, sestřičko.
Dobře, dobře... Takže... tohle byla... Takže...
Aby nám nálada vydržela,
Georgeův "mladší bratr" Pedro by chtěl říct pár slov.
Pedro...
Takže, ty nejsi vegetariánka.
Georgi, to už bylo vyfoceno strašně dávno.
A jak to, že jsi tam teda měla zásnubní prsten?
Děkuju.
Jak všichni víte, George je můj "starší bratr".
Ale on je víc než to.
Je to můj nejlepší přítel.
A teď má George Tess.
A ta je opravdu, opravdu dobrá.
Protože to ona mi pomohla rozjet moje vlastní podnikání v úklidu.
Tess mi říkala, abych o tom s tebou nemluvil,
ale já z toho mám takovou radost. Zatím pracuju jen u George,
ale jestli někdo z vás stojí o opravdu dobrou úklidovou službu,
najdete mě v hale.
Děkuju vám.
- To je skvělý. - Ne to není...
To není..., Georgi.
Georgi, počkej prosím.
Nech mě to vysvětlit.
Co se stalo?
Musel se dozvědět pravdu.
Mohla jsi mu to říct z očí do očí.
Je mi jasný, že moje morální krédo není zrovna to nejlepší,
ale když já říkám, že je něco špatně, tak je něco špatně.
Ty jsi ta, kdo mi pořád říká, abych se tomu postavila čelem.
Jo, ale to není to, co jsi teď udělala.
Ty jsi vypustila 20 let potlačovanejch pocitů během jednoho večera.
Bylo to zábavný, aby sis to špatně nevyložila,
ale nebylo to správný. Cítíš se teď asi líp.
Cítíš se teď líp?
Svatba je zrušená. Doufám, že jsi spokojená.
Bože, proč? Proč jsi tady?
- Nebrala jsi mi telefon. - Co chceš?
Chceš další fotku do novin?
- Jane, omlouvám se... - Ale prosím tě. Využil jsi mě,
abys pomohl svý kariéře. Buď chlap a přiznej si to.
A nebo ne. Ale prosím, nepředstírej, že tě to trápí.
- Necháš mě ti to vysvětlit? - Ne, nezáleží na tom.
Zničila jsem si život a nepotřebovala jsem k tomu tvou pomoc.
Skvělý, konečně.
Já jsem tě tam viděl a připadalo mi to úžasný.
Bylo naprosto jasně hnusný, to jo. Ale aspoň jsi něco udělala, Jane.
Poprvé v životě jsi nebyla jen perfektní družička.
Přestaň, prosím. Tohle už s tebou nebudu řešit. Ani nevím, proč s tebou mluvím.
Hele, nech mě to... Počkej, poslouchej mě.
Chceš vědět, proč jsem sem dneska přišel?
Protože jsem věděl, že to pro tebe bude těžký.
A protože poprvé po strašně dlouhý době jsem tu chtěl být pro někoho.
Jo.
Jo. Podělal jsem to, já vím. Mrzí mě to.
Otočím se a odejdu. Zmizím a už mě neuvidíš.
Slibuju. Ale chci, abys věděla,
že si myslím, že si zasloužíš víc, než s čím ses ty sama spokojila.
Opravdu. Myslím, že si zasloužíš, aby se někdo staral o tebe. Pro změnu.
Věřím tomu.
Zapomněl jsem ti dát tohle.
Je to dárek. Abys s sebou nemusela tahat ten diář z roku 1987.
Postará se to o všechny ty věci, který potřebuješ.
Perfektní pro nový začátek.
Vezmeš si to, prosím, abych se necítil jako blbec?
Ten tvůj příběh má úžasnou odezvu.
Zdá se, že ses ze "Závazků" vyvlíkl.
To je skvělý.
Kevine, buď šťastnej. Máš, cos chtěl. Nebo ne?
Já jen říkám, že vy dvě jste sestry a musíte si to vyříkat.
Já vím. Ale říkám ti, že se mnou nechce mluvit.
Ne, ona tě má ráda. Všechno bude dobrý.
- Mohla bys... - Tati?
- Co tu sakra dělá ona? - Tess, tohle je mezi tebou a jí.
Mě do toho nepleťte.
Viděla už jste ty nové plečky, co mám venku?
Nejnovější model...
Cítím se strašně.
- Je mi tak líto, co se stalo. - Líto?
Ponížila jsi mě přede všemi, co znám.
A teď myslíš, že stačí říct "je mi to líto"?
- Já vím, ale... - Jane, ty jsi pořád žárlila.
- Co? - Vždycky. Na moje šaty,
- ...moje kluky... - Přestaň.
- Jen jsi čekala na chvíli, kdy mi to budeš moct oplatit. - To není pravda.
A vzala jsi mi jedinou věc, která konečně fungovala.
Ale no tak. Tohle je typický, Tess.
Nechceš si přiznat žádnou zodpovědnost za to, že jsi Georgeovi lhala.
Zmanipulovala jsi ho. Dej pryč ten postřik. Dej ho pryč!
A milovala jsi ho vůbec? Nebo ti to jen přišlo vhod?
Prosím, Jane. Slez z toho svýho pohádkovýho koně. Přiznej, že máš vztek,
protože jsi mě vždycky musela česat,
a dělat mi kostým na Halloween
a kupovat mi šaty na maturiťák.
- Ne. Nic z toho mi nevadilo. - Ale ano.
Vždycky sis myslela, že mám jednoduchej život.
A taky byl. A je.
Nikdy ses o nic nestarala. Jsi hezká, zábavná, okouzlující.
- Máš perfektní život. - Perfektní? Jsi blázen?
Nemáš ani ponětí. Chceš vědět, proč jsem doopravdy zůstala v New Yorku?
Vyhodili mě z práce.
A k tomu všemu se na mě Rodolfo vykašlal.
Vykašlal se na mě.
A pak se objevil George a byl na mě milý.
Choval se ke mně hezky, víš?
A já jsem prostě chtěla být tím, koho by chtěl.
Snažila jsem se být někým, kdo si ho zaslouží. Koho by mohl respektovat.
Snažila jsem se být tebou.
Proč?
Proč bys chtěla být mnou, když jsi sama sebou?
- Tohle je hrůza. - Já vím.
Jane, snažila ses o mě starat od té doby, co máma umřela.
- Musela jsem. - Ne, nemusela.
- Ale kdybych to neudělala... - Kdybys to neudělala,
tak bys prostě byla moje sestra. A tak by to mělo být.
Možná když jsem byla malá, tak jsem potřebovala pomáhat. Ale teď...
už se o mě musíš přestat starat. O všechny.
Haló? Ahoj.
Ne, to není problém. Jistě.
Budu tam. Jasně. Dobře. Zatím.
Vypadáš skvěle.
Takže to vypadá, žes mi nakonec nemusela hledat doprovod na tu akci.
Asi ne.
Georgi, ještě než někam půjdeme, tak se chci omluvit za ten večer.
Neměla jsem to dělat.
Podívej, udělala jsi mi laskavost.
Není tvoje vina, že jsem si chtěl vzít někoho, koho jsem sotva znal.
Co jsem si vlastně myslel, že jo?
- Tak co říkáš? Zapomeneme na to? - Dobře.
- Jsi si jistý? - Jsem si jistý.
Štve mě, že tě musím poprosit ještě o jednu laskavost,
ale potřebuju si vytisknout ten proslov na dnešek
- ... a nemůžu ten soubor najít. - Jo, já to udělám.
Jane, jsem ti moc vděčný, že jsem ti mohl dnes zavolat.
Můžu se na tebe vždycky spolehnout. Nikdy neodmítneš.
Což miluju.
Co?
Myslel jsem...
Promiň, řekl jsem něco špatně?
Bože... Georgi, já dávám výpověď. Jo.
- Odcházím. - Jak to myslíš, odcházím?
Když jsem sem nastoupila po škole, byla jsem tou firmou ohromená. I tebou.
A natolik jsem se zažrala do tý práce, že jsem nikdy neměla vlastní život.
Asi jsem byla moc pohodlná, abych odešla. A taky jsem...
... tu musela být každý den, abych tě viděla. Protože jsem do tebe byla blázen.
Jo.
Strašně, děsně blázen. Jo.
Ale ty budeš v pohodě, Georgi.
Budeš. Seženeš na to místo někoho jinýho,
kdo tu zůstane maximálně dva roky, protože to je odpovídající a vhodný...
Omlouvám se. Opravdu se omlouvám. Nevím, prostě jsem najednou...
To je dobrý. Vždycky jsem chtěla vědět, jaký to je.
A?
Nic. Nic jsem necítila.
Au. To bolí.
- Možná bysme měli zkusit druhý pokus. - Jo.
- Tak jo. - Dobře.
Ne, vůbec nic. A ty?
Abych byl upřímný...
- Nic moc. - Ne. Takhle to nemá být.
S někým, s kým chceš být, by to mělo být jako...
Co je to?
Musím jít.
Někdy jste se tam mohli dostat do potíží
Když tam jsou čtyři v řadě...
Promiňte... Haló. Víte, kde je Keve... Malcolm Doyle?
Jo, je na svý poslední svatbě.
Jé, ty jsi ta holka z toho článku. Jsi slavná.
Jo. Taxi!
Molo 17.
No jejda.
Dneska máme jen jedny šaty, takže prostě jeďte.
- Ale no tak. - Prostě jeďte!
Hodně štěstí.
- Kde je ta svatba? - Na konci.
Ano, mám to. Děkuju. Moc si toho cením.
Hej! Vytáhněte ho!
- Jste v pořádku? - Dobrý. Jsem v pořádku.
Opravdu. Všechno je dobrý.
Vy jste ta z toho článku.
Co tu děláte?
No, teda... Dobře. To je ta kratší verze.
Je tu jeden chlap...
Jo, povídejte dál. Povídejte dál.
Kevine? Kevine Doyle?
Támhle, támhle je.
- Ahoj... Já... - Zvládnete to. Řekněte mu to.
Chtěla jsem jen říct, že jsi se mnou měl pravdu.
Ve všem. Já jsem to jen nechtěla slyšet.
Zvlášť ne od tebe.
Můžete na něj zamířit reflektor?
Tady jsi. Dobře.
Kevine, celý život jsem čekala na toho pravého
a pak ses objevil ty a...
Ty vůbec nevypadáš jako muž, kterého jsem si představovala.
Jsi cynický a protivný
a nemožný.
Ale po popravdě, to hádání s tebou...
je ta nejlepší věc, která se mi stala.
A myslím si, že je dost pravděpodobný, že jsem se do tebe zamilovala.
Takže...
A je to. To je všechno, co jsem chtěla říct.
Já už půjdu.
Dovolte, omlouvám se.
Kevine, já prostě...
Pojď sem.
O ROK POZDĚJI
Co myslíš? Proč je tahle svatba zvláštní?
Kdo jsi?
Píšu sloupek "Závazky" v Journalu.
Snad tě budu moct později pozvat na skleničku.
Pití je tu zadarmo. Možná tě později pozvu já.
- Ano. - Ahoj.
Teda. Koukni, jak to Tess sekne.
Myslíš, že se jí budu líbit? Jsem o rok starší.
To nevím, ale můžu za tebe ztratit slovo, ty dospěláku. Jo?
- Ahoj. - Ahoj.
Jsem... jsem družička.
Bydlím teď ve Williamsburgu se spolubydlícími
a právě jsem začala navrhovat vlastní řadu naprosto úžasných kabelek
a jsem úplně na mizině, ale je to v pohodě.
Každej den si dám hamburger a moje představa ideálního mazlíčka je kámen.
- Rád tě poznávám. - Tess. - Tess. Rozumím.
Počkej, až uvidíš nevěstu. Vypadá nádherně.
Připravená?
Všechno je dokonalý.
A na těhle šatech je nejlepší, že se můžou zkrátit a pak zase nosit.
- To máš naprostou pravdu. - Takže...
Tak jo.
- Připravená? - Ano.
Toho dne jsem se vzbudila a oblékla jsem si své 28. šaty.
Šla jsem na svatbu, kde po mně nikdo nechtěl, abych mu podržela kytici...
...poskládala jmenovky nebo jim podržela šaty, když se jdou vyčůrat.
Všechno bylo perfektní a já se o to nemusela starat.
Protože tam záleželo jen na tom,
kdo na mě čekal na konci té uličky.
A díval se na mě tak, jak jsem vždycky doufala.
Byla tahle chvíle taková, jak jsi doufala?
Ne.
Bylo to lepší. Mnohem lepší.
Shromáždili jsme se zde,
abychom spojili Jane Nichols a Kevina Doyla ve svátosti manželské.
Sňatek je důvod k oslavě...
Ukázalo se, že jsem měla v jednom pravdu.
Věděla jsem, že tu pro mě jednoho dne budou.
A nyní vás prohlašuji za muže a ženu. Smíte políbit nevěstu.
Všechno... a víc.
Paní Doylová se proslavila jako předmět článku pana Doyla v "Závazcích" v těchto novinách.
27 statečných Družičky téměř přečíslily hosty.
Věčné vzpomínky Svatební fotografie
Svatba roku
Za ty šaty jsem zaplatila tři tácy. Budu je nosit, kde chci.
Svatební kapela k najmutí Spolu nám to ladí
Hudba na strunách našich srdcí
Nová přehlídka družiček
Gratulujeme, Jane!
Reportér se stal příběhem Kevin Doyle na svatbě roku
Družička
Ve vzduchu je láska
Úvodník Velký den pro "Závazky"
Hrdý otec
Hyjé!
Podnikatel se objevil na svatbě
Na prodej 27 šatů pro družičky Nošené pouze dvakrát!
27 šatů přeložila Teresita
www.titulky.com